STEPHEN KING: A KÖD
Minden étel megromlik.
Írtam listát, bemegyek a boltba, mielőtt kifosztják.
- Franc! - Megmenthető?
Nem, kizárt.
Elölről kell kezdenem, felhívom a stúdiót,
hátha még meghosszabbítják a határidőt.
Mi mást tehetnek?
Ne viccelj, egy fél nap alatt feldobnak egy plakátot Photoshoppal.
Nem ördöngősség, két nagy fej.
Le kellett volna vinnem magammal, hülye voltam.
Hát, nem igazán tudhattad, hogy egy fa dől be éjjel az ablakon.
Bemegyek a vegyeskereskedésbe.
Veszek vastag nejlont meg ragszalagot, hogy ne süvítsen be a szél.
Rendelek új üveget is.
Tudod, mi van? Ezt a fát még a nagyapád ültette.
Ezen rosszalkodtam. De nem érdekes, tudod, semmi bajunk, csak ez számít.
- Igen. - Anyu, apa, ezt nézzétek!
Hé! Billy, állítsd le magad! Nem örülök, hogy összevissza rohangálsz!
De ezt nézzétek meg! A csónakház bedőlt. Az Istenit!
- Billy! - Bocs, anyu, de ezt meg kéne nézni, na!
- Gyertek! - "A király szóla, mi indulánk".
Miért dőlök be a trükkjeidnek?
Mert irtó könnyű lépre csalni.
Na nézzük meg, mekkora a pusztítás?
Jaj!
- Norton fája. - Igazán?
Az, amit három éve kérek, hogy vágjon ki, mielőtt netán összedőlne? Ez lenne az?
Mindent összezúzott.
Enyhén szólva.
Azt nézd meg!
Mi az, apa?
Köd.
- A tó vizén? - Máskor is volt már köd.
Így zúdul le a hegyekből?
Két front feszül, a vihar válthatta ki, vagy ilyesmi.
Biztos?
Nem vagyok meteorológus, de jó lenne, ha Billy öltözne, őt is beviszem.
Jól van. Hová mész?
Csevegek a szomszédunkkal a fájáról.
- Ne! - Ne izgulj, nem vágom orrba!
Úgyis tudod, mit mond. Azt, hogy pereljük be!
Talán itt lenne az ideje.
Szívem, vele egy tulajdonjogi vita egy életen keresztül húzódna,
csak a biztosításról fogom faggatni.
- Pompás. - Slussz-passz. - Naná.
A kurva anyád!
A franc egye meg!
Ó, a kurva anyád!
Te rohadék!
Indít. Kinyitni, megnyomni, levenni.
Gondolom, hogy látta a csónakházat.
Igen, és?
Semmi. Csak beszélnünk kéne a biztosításról, igaz? Bizony.
A biztosítóm így is padlót fog.
Francba! A nyolcvanasa.
A kombival akartam menni, de olyan szép volt az idő hazafelé jövet,
- hogy ezt választottam. - Sajnálom, öregem, tényleg.
Őszintén.
Rendes magától.
Nem, az szuper kocsi volt, rémes így látni.
Oké, megkeresem a biztosító számát, és átviszem magához.
- Megfelel? - De mennyire.
Mondja, David!
Nem akar véletlenül bemenni a városba?
Sok gond lehet az árammal. De esetleg megoldják.
- Veszett egy vihar volt! - Ja, könyvekbe illő.
Egy pillanatig azt hittem, hess, elröppenünk Smaragdváros felé.
A helyi adó teljesen süket, de Portland még sugároz.
Nézd, apa!
- Jönnek a bakák. - A hegytetőről?
A Nyílhegy-tervvel?
Maga itt lakik. Miben sántikálnak?
Rakéta-rendszerek kutatása, nos, maga is hallott róluk.
Persze, a nő a mosodából kijelentette,
hogy lezuhant egy repülő csészealj, kipurcant marslakókkal.
- Igen. Miss Edna. Igen. - Ő az. - Bulvár kisasszony.
"Láttam a Jeti gyerekét", "a Sátán arca bukkant fel egy olajkútban",
mind a "tényeken" alapul.
Nagyon sietnek.
Talán ott sincs áram.
Á, nincs térerő.
Menjen csak be, felhívom Steffet fülkéből.
Bemehetek Mr. Nortonnal?
- Persze, ha megígéred, hogy fogod a kezét. - Jó.
Jó. Itt a lista.
- Jó. - Oké? Azonnal megyek.
Mancsolás!
- Szia, Sally! - Helló, Mr. Drayton. - Jó nagy a nyüzsgés.
A dolgozók fele nem jött be, plusz áram sincs.
Nincs tartalék generátor?
Csak a hűtőket működteti, amúgy pedig dögrovás,
és keresztet vethet a hitelkártyájára.
Szóval csütörtök este elmennénk Steffel. Beugrasz?
Ott leszek. Naná.
Jézusom.
Ó, a vihar. Mindenki felhalmozna, nyitás óta dúl a roham.
- Húzós egy nap. - Á, ma mindenki ki van akadva.
Üdv, Mrs. Carmody!
Ha ekkorák a sorok, nem is tudom, hogy van ez,
de ki kell tennünk magunkért!
- Csak vigyázzon! - Úgy teszek.
Szia, öcsi.
A felesége nem orvos? Vagyont kereshetne recept-írással.
Igen, idővel megszokja. Pakoljon össze és kint találkozunk!
Máris megyek.
Hé, David! Köszi, hogy segített.
Mostantól barátok lesztek Mr. Nortonnal?
Ó, nem tudom. Á, az talán túlzás lenne.
Nem haragszotok egymásra.
Úgy tűnik. Hé, kezdetnek jó, nem?
A pénztárgép sajnos nem működik.
Elment az áram. De azt mondják, hamarosan megcsinálják.
Kérdeztem, kérdeztem, hogy nem jönne-e el velem. Kuncogott.
Harminc perc a buszig.
De annyi elég, oké? Hozzátok a cuccokat, én meg beállok a sorba.
Igen, asszonyom, holnapra megjavul. Aprót kérek az ötös kasszához!
Jó reggelt, asszonyom.
Helló, Miss Reppler.
Én is hadd üdvözöljelek, Billy Drayton. Hogy vészelték át a vihart?
Éjjel egy fa zuhant be az ablakon át a műtermembe.
És a csónakház ripityára tört Mr. Norton fájától.
Ó, jaj! Szomorúan hallom.
Maguk hogy bírták?
Nincs semmi gond. Csak az ingatlanok aggasztanak.
Fogadni mernék, hogy egy csomó szerződést visszamondanak.
Az iskolát is érte kár, sajnálatos.
Ezt kapjuk, mert nem javítottuk meg idejében a tetőt.
De minden évben kisebb a költségvetésünk...
Azt hinné, a gyermekeink oktatása elsődleges ebben az országban,
de nagyon tévedne. A kormány hasznosabb dolgokra költi a bevételeit.
A multikat támogatja belőle és bombákat épít.
Tűz van valahol? Anyu jól van?
Nincs semmi baja, ne izgulj érte!
A munkára koncentrálj!
Tíznapos eltávot kaptunk. Igazolták.
Nézzék, az összes eltávot visszavonták.
Nem tudom, miért. Most átmegyek a patikába.
Öt perc múlva találkozzunk a kocsinál! Ez a parancs.
A rohadt élet! Még fél óra, és elhúznánk.
Úristen!
Van valami a ködben!
- Van ott valami! Elvitte John Lee-t! - Dan, csillapodj le!
Valami elvitte John Lee-t, és hallottam, ahogy sikít!
Bezárkózni! Zárjanak be minden ajtót!
Apu, nem mehetünk haza?
Ne menjenek ki!
Van valami a ködben, elvitte John Lee-t!
A francba, megyek a kocsihoz!
Uram, ne!
Jesszus!
Haza akarok menni. Apu.
Jól van, semmi baj.
A légszennyezés teszi. A malmok Rumsfrod alatt.
Valami vegyi anyag lehet, biztos az.
Mi van itt? Mi lehet ez?
A halál.
Jól vagy?
Földrengés volt.
Azok a rohadt malmok repültek a levegőbe!
Mindenki jól van? Van sebesült?
Mindenki maradjon, ahol van! Oké? Csak maradjanak a boltban!
Nem lehet. Nem lehet, haza kell mennem a gyerekeimhez.
Ne! Ne menjen ki oda!
- A halál várja kint. Itt a végítélet. - Elég volt! Érti? Elég volt.
Figyelmet kérek, egy kicsit le kéne higgadni. Oké?
Így van. Próbáljunk meg lecsillapodni, és kideríteni, hogy mi is történt.
Bocsánat, de nem maradhatok, haza kell mennem a gyerekekhez!
Nem, asszonyom, nem mehet ki oda!
- Lehet, hogy mérgesgáz-felhő. - Az az ember üvöltött.
Így igaz, maradjunk itt, míg nem tudunk többet!
Egy szót se értenek! Nem húzhatom meg magam!
Wanda vigyáz a kis Victorra, még csak nyolc éves.
Néha elfelejti, hogy neki kéne ügyelni rá, értik?
Azt mondtam, hogy csak pár percig leszek távol.
Még csak nyolc éves.
Az ő érdekükben: Ne!
Nincs senki, aki segítene?
Ne ugrálj!
Nincs senki, aki ellátogatna egy hölgyhöz?
Maga?
- Nincs semmi baj. - Maga?
Ne haragudjon, vigyáznom kell a fiamra.
Remélem, mind Pokolra kerülnek!
- Asszonyom, ne! Várja meg, amíg... - Hagyjon békén! - Nem teheti...
Lássunk hozzá a takarításhoz!
Szedjük össze a törött üvegeket, a szétszórt szilánkokat, ilyesmiket.
A hármason vannak orvosi szerek.
Semmi baj. Nincs semmi baj. Jól van, nyugodj meg!
Jól van, jól van, jól van.
Ugyan, hé, hé, hé, hé! Nem lehet így sivalkodni!
A végén még bajod esik. Mi a baj?
- Anyut akarom! - Persze, én is tudom. Mégis próbálj nagy levegőket venni!
Vegyél nagy levegőt! Ez az! Semmi baj.
Nem láttam, hogy így szopta volna az ujját, mióta két éves elmúlt.
Sokkot kapott. Mint mindannyian.
Még nem találkoztak. Amanda Dunfrey.
Erre a szemeszterre érkezett a városba.
Harmadikban tanít, és a hátrányos helyzetűeket okítja,
mert Moser nyugdíjba ment. Csodás, imádják a gyerekek!
És... David pedig művész, filmplakátokat csinál, meg ilyesmit.
Ó, és én?
Egek! Csak habogok, mint egy vén tyúk a teadélutánon.
- Feszültek az idegeim. - A fiú jól van? Mi újság?
- Elég meleg. - Ne hozzak neki aszpirint?
- A hármason. - Máris. - Kösz.
Hogy van Dan?
Ó, már nem vérzik az orra. Már lehiggadt, adtak neki egy váliumot.
Elképesztő, ahogy berohant! Még nem láttam ilyennek.
Jó lenne valami takaró a fiamra. Nincs ilyesmi?
Bútorhuzatok. A raktárban.
Megnézem, mi van a többiekkel, rikkantsanak, ha kell valami!
Naná. Sally, lécci!
Örömmel tenném, de takarítanom kéne.
- Átveszem. - Jól van. - Ne menj el, apa!
Nem, csak két másodperc az egész! Nyugi! Hozok takarót.
Itt van Mrs. Reppler, és Mrs. Turner is.
- Itt leszek, ha kell! Ne izgulj! A közelben. Jól van? - Jól van.
Hadd nézzelek!
- Nem dőlnél le? - De igen.
Így jó lesz.
Amint lecsillapul, biztonságban kimehetünk,
szabadon, de okosnak kell lenni!
A legfontosabb, hogy őrizzük meg a józan eszünket,
és tudjuk meg, mi történt!
- Hogy tudhatnánk meg bármit, ember? Itt nincs térerő, nincs rádió. - Igaz!
Szerintem már dolgoznak a probléma elhárításán.
Minden okunk megvan rá, hogy feltételezzük, a hatóságok...
Francba!
Kurva életbe!
A fenébe is!
Francba!
Nyilvánvaló, hogy ez valami természeti katasztrófa.
Semmi se nyilvánvaló ebben a rohadt felfordulásban.
- Nincs benne semmi természeti. - Igaza van. - Az ítélet napja.
Végre elérkezett, nincs, ami ennél nyilvánvalóbb lehetne.
Ó, ne csinálja!
Maga csinálta önmagával, mert illúziókat hajszolt és vétkezett.
Te jó ég! David!
Nem hallották?
A generátort? Most megyünk megnézni.
Nem, azt, azt lekapcsoltam. Túlmelegedett. Nem hallották ezt a zajt?
Milyen zajt?
Nem tudom. Olyan fura zajt.
Ott, a sötétben. Mintha valami az ajtónak nyomódna.
Mielőtt a lámpa kialudt volna, vagy csak utána?
Nem, csak utána. Utána, de tényleg hallottam.
- Nem mondtuk, hogy hazudik. - De úgy hangzott.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne legyen ilyen, Mr. Drayton!
Kétségtelen, hogy megriadt.
Mi lenne, ha együtt néznék meg? Tessék!
Nahát! Rémes oroszlánszag!
- Myron, piszkáld meg! - Jól van.
Oké, indítsd be!
Jól van. Kapcsold ki!
Jézusom, nem ez bűzlik!
Valami kintről kerülhetett be a szellőzőbe.
Nem mehetne addig, míg fölemeli az ajtót?
- Kiszedem, ami eltömítette. - Ne, ne, ne csinálja!
Miért ne? Elektromos ajtó.
Az, de talán nem jó ötlet kiküldeni oda.
Na jó, akkor én.
Nézze, nem az a gond, hogy ki menjen ki.
Mi van? Azt hiszi, nem merem?
Hé! Én megyek ki. Az én ötletem volt.
Várjunk egy kicsit, oké? Jim, ugye?
Myron? Fiúk, nem, nos... Mintha nem tudnák felfogni,
legalábbis úgy tesznek. Ez nem egy hétköznapi köd, értik?
- Az ajtó kinyílik, és valami bejön ide. - Micsoda?
Hát, az, ami azt, azt a zajt csapta. Egy csöppet sem aggódnak?
Mr. Drayton, ne haragudjon, de nem vennék mérget rá,
hogy hallott valamit.
Úgy értem, most egyikünk se hall semmit, ugye?
Na?
Jó, tudom. Tudom, hogy maga, maga nagymenő művész,
New Yorki és Hollywood-i kapcsolatokkal, meg ami kell,
de az én szememben ettől még nem lesz jobb senkinél.
- Nem mondtam ilyet. - Azt se bírom, ha beszól nekem,
vagy hülyének néz valaki,
hiába járt fősulira, csak mert összetojta magát.
Srácok, nem kell izgulni a generátor miatt,
- az étel elvan nélküle... - Öcsi! Én indítom a motort,
te húzod az ajtót, és üvölts, ha már elég helyed van!
- Jó. Rendben van. - Állj!
Hagyják, hogy a srác az életét kockáztassa
- egy fölösleges generátor miatt? - Nem ugatott még eleget, baszki? - Norm!
Nézze, Mr. Drayton, figyeljen rám!
Ha legközelebb mondani akar valamit, vigyázzon a fogaira,
mert halálosan unom a szarságait. Érti? Nyomás, Myron!
- Őrültség! - Hagyja rájuk! - Ne törődj vele, Myron!
Ettől lesznek férfiasak? Vagy mi bajuk van?
- Nézze, meglehetősen ki vannak borulva. - Mi folyik itt?
A munkaerő-piacon zavartak és riadtak,
de itt benn, ha gond adódik, amit meg kell oldani,
- megfogják és megoldják. - Készen vagy? Hajrá!
Norm! Ne már! Ne tedd!
Ez hiba.
Nyuszi.
Jó lesz!
Na? Van zsákos ember?
Elég ijesztő, igaz?
Úgy bizony.
Norm? Norm!
Mi a szar?
Á, szedjék le! Szedjék le ezt a rohadékot!
Szedjék le!
Segítség! Segítség!
Segítsenek!
Van még!
Segítsenek!
Senki sem segít?
Mi az Istenre várnak?
Tarts ki!
Fogja erősen! Szorítsa le!
Jaj, Jézusom!
Jaj! Anyám! Jézus Mária!
Ez nem lesz jó, David!
Indítsa a generátort!
Ne haragudjon!
Hogy az ördögbe tudtam volna, mire céloz?
Azt mondja, hall valamit.
Honnan tudhattam volna, mit hall? Jobban is fogalmazhatott volna.
Lehetett volna, hogy egy nagy madár az, vagy valami.
Maga miatt halt meg!
Rendesen meg tudta nézni?
- Alaposan meg tudta nézni, mi elé vetette oda? - Hagyja abba!
- Ne üsse meg többé! - A rohadék! - Azzal semmit sem old meg!
Maga miatt halt meg az a fiú, és itt szárad rajtam a vére!
Oké... Vége.
Jól van.
Most mi lesz?
Nem kell a motor. Kapcsolja ki!
Sajnálom.
Jézus Mária, Istenem!
Én sajnálom a gyereket.
Jesszus, Jézusom!
Ki kell jutnunk innen!
Nem kényszerítettük rá.
De még kamasz volt. Nincs annyi esze.
Mi a maga mentsége?
Menjen innen! Menjen be, várjon az ajtónál!
Egy szót se szóljon senkinek!
Még ne!
Még ne.
Francba!
David? Nem világítana?
El kell mondanunk...
...az áruházban, nehogy valaki kimerészkedjen.
Úgyse hiszik el.
El fogják.
A saját szememnek se nagyon hiszek.
Amit láttunk, az lehetetlen.
Ezt maga is tudja. Mik ezek?
Mit kéne mondani? Hogyan győzzük meg őket?
Ollie... Vajon mihez kapcsolódhattak azok a csápok?
Uramisten! Minden rendben van?
Igen, igen, ez nem az én vérem.
- De mi a nyavalya történt? - Majd elmondom. Csak egy pillanat.
Valamit el kell intézni.
Kérem, nekem...
Billy nem láthat ilyennek, amúgy is retteg.
Egy percet kérek. Foglalja le! Oké?
Persze.
- Figyeljenek! Sajnálom Normot. - Én is.
Nem mentséget keresek, csak úgy mondtam.
El kell mondanunk nekik.
Azt nem, hogy mi történt, vagy hogy miket láttunk,
de nagy szarban vagyunk. Meg kell tudniuk.
Mi van a vidékiekkel? Csomóan vannak a boltban.
- Kihez forduljunk? - Brent Nortonhoz?
Csak a szája jár.
Sikeres ügyvéd New Yorkban.
Még legfelsőbb bíró is lehet.
Ez sokat nyom a latban a városban vagy akárhol.
- Ez igaz. - De gyorsnak kell lenni!
Ki kell találnunk, hogy akadályozzuk meg, hogy bejöjjön!
Mi, hogy érti, hogy bejöjjön? Lezárta a raktárat.
Igen, de a bolt egyik oldala üveglapokból áll!
Jézus Mária!
Már aggódtam, hova tűnhetett.
Nézze! A fickó, aki bejött ide. Tudja, az a vérző orrú.
Mindenkit halálra rémített a vízióival.
Nos, nem tudom, hogy mondjam, de ki kell mondanom.
Nem, nem, téved. Csápokat láttunk. Tudja...
Nem halad túl fényesen.
- Hogy mit? - Jöjjön!
Hé, jöjjön!
Mondják el!
Igaz.
Csápok. Igen.
Uraim, sajnálom, de nem vagyok ennyire ostoba.
Miből gondolták? Kínos.
Ez kínos. Kínos, eléggé ízléstelen
a történtek fényében bohócot csinálni belőlem.
Nem, nem, nem, szó sincs ilyesmiről,
nézze, jöjjön be a raktárba, oké? Ott mutatok vért,
- és egy csáp levágott darabját a padlón. - Nem.
Nem? Hogy érti, hogy nem?
Nem, nekünk valós gondokkal kell törődnünk,
és ez a szánalmas poén, a tréfa, túl messzire ment.
- Mr. Norton? Mi értelme lenne annak, ha valamiképpen... - Ó, kérem, kérem!
Ez a bosszú, amiért tavaly ezt az ügyet akasztottam a nyakába,
és maguk támogatják benne!
Nem volt elég, hogy győzött? Még jobban meg... akart alázni?
Azzal, hogy valami gumikígyót mutogat a tahókkal,
- és közben hülyére röhögik magukat! - Miről beszél? - Kit nevez tahónak?
- Hé, a kur... - Mr. Norton! Esküszöm, félreértett bennünket.
Maga nemigen rajong a vidékiekért, ugye?
Itt költöm el a pénzem, és itt adózom, mégis láttam,
ahogy maga a hátam mögött kavar.
Mind összetartanak.
Nem érzi, hogy butaság?
Úgy éreztem, hogy ma kedvesen viselkedett,
köszi, hogy kijózanított.
Örülök, hogy a fa a csónakházára esett, örülök!
Jól összezúzta? Nagyszerű! Jó! Többé ne kerüljön az utamba!
Ne, ne, ne, tudom, hogy fél, tudom.
Én is félek. De itt az emberek élete a tét.
Hé! A fiam élete! Szükség van magára, Brent!
Kérem! Használja kicsit a fejét! Rendben?
- Be fogom vonszolni, ha muszáj. - Ó, ugyan! - Gyerünk!
David, vegye le rólam a mocskos kezét, érti?
- Megint be fogom perelni! - Hagyják abba!
Beperelem, de most börtönbe juttatom!
Látták, hogy rám támadt!
- Megtámadott, mind szemtanúi voltak. Elment az esze, megkergült. - Nem.
Nem ment el, bár úgy lenne, de nem ment el.
Teljes figyelmet kérek! Nem jönnének ide?
Valamit el kell mondanunk. Mindenkit érint.
- Oké? - De, de, várjunk! Nem értem, mi ütött beléjük! Berúgtak?
Az Istenért, Ollie! Jelentést tegyek, hogy kirúgjanak?
Leírom a neveket, és veled kezdem, akár a rendőrségre is elmegyek.
- Jól van. Írd le a neveket! - Naná. - De közben fogd be a pofád, és figyelj!
Ez itt Mr. David Drayton.
- Meg kell hallgatniuk, amit mond... - Akármit is hallasz, ne félj!
Figyelj rám! Ne ijedj meg!
Gyere! Semmi baj.
Jól van. Így áll a helyzet:
Sajnos nem tudom, hogy mi ez a köd,
de veszélyes dolgok vannak benne, ahogy Dan mondta.
Így van. Pontosan így van.
Miféle dolgok?
Azt nem láttam, túl gyorsan történt, engem leterített.
Öten mentünk be a raktárba.
Ott volt Jim, Myron, Ollie,
én, Norm, a csomagoló.
Ajtót nyitottunk, hogy Norm ki tudja majd tisztítani
a generátor szellőzőjét...
Valami elvitte a ködből.
Hogy? Hogy vitte el?
Megölte. Mármint elragadta.
Nézzék, gőzöm sincs, mik lehetnek ezek.
Mi csak csápokat láttunk.
Azt mondta csápokat. Csápok az X bolygóról.
- Ez merő füllentés, és ezek mindannyian benne vannak.
- Nagy baromság. - Persze, hogy az, persze, hogy rizsa, semmi teteje!
A jelek szerint a sörösdoboz hozta létre őket!
Jól van, hát ne higgye el nekünk! Nézze meg!
Nézze, ott!
Mi az ördög ez?
Könnyen lehet, hogy ez a probléma nagyobb, mint gondoltuk volna.
Ne! Kicsit odébb! Ott jó!
Hagyd, hogy én segítsek! Igen, rajtuk.
Hagyd, hogy terjesszem az Igédet.
Hadd mutassam meg a fényedet,
mert nem mindannyian bűnösök. Hisz nem lehetnek mind vétkesek.
Néhányat meg lehet váltani, nem igaz?
Igen, egyeseket át lehet vinni a kegyelmed révén,
a Menny szent kapuján át.
Habár úgy kell vélnem, hogy a többség lebegni fog,
örökké, a tűz tengerében.
Ha párat megmenthetnék,
akár egyet, az életemnek már lenne valami értelme,
és megszabadulnék a szörnyű súlytól,
kiérdemelném a magam helyét, az oldaladon.
- Lehetnék én a szolgálód, a szándékaid beteljesítője. - Hahó!
Mi az?
Csak szorít a szükség.
Hogyne, akkor parancsoljon!
Kérem, csak szeretném, ha tudná,
hogy nem probléma, ha valaki fél... Nem baj.
És ha kéne egy barát, tudja, akivel beszélhet...
Van nekem barátom.
Az Úr, odafentről.
Minden nap beszélek vele. Ne beszéljen lekezelően velem!
- Hogy érti? - Semmikor! Maga ne gúnyoljon ki!
Ez nem is jutott eszembe.
Na jó, figyeljen! Ha majd olyan barát kell, mint maga,
kimegyek a budira, és kitolok egyet.
Meglehet, hogy önök hisznek benne, meglehet, hogy nem hazugság,
és nem téveszme vagy akármi.
Attól még tény marad, hogy a bizonyíték közvetett, hogy pengeélen táncol.
Hé, ez nem a bíróság!
Nem egy ügyet terjeszt elő, csakis kárt okoz, ha ilyesmiket beszél!
Annyi marhavért csöpögtet a raktárba,
amennyit akar, akkor sem téveszt meg senkit!
Hagyja, David, egyesek akkor se hiszik el, hogy tűz van, ha már a hajuk is lángol.
- A tagadás komoly erő. - Mondja csak! Nincs hozzá semmi közöm,
értelmes embert nem húznak csőbe.
Gondolkodjon, jogász úr!
Isten akarata ellen hiába védekezik.
A Pokolban nincs fellebbezés.
És itt sincs oltalom. A világ összes trágyája sem segít.
Végtelen magasra emelhetik, akkor is szarral teli zsákok, nemdebár?
Azok, akik értelmes választ keresnek, és a menekülés módját kutatják,
csatlakozzanak!
Azok, akik kutyakaját halmoznak fel, nem érdekelnek.
A lehető legjobban be kell ragasztani az üveget, hátha segít!
Szerintem is.
Csak ragszalag és kutyaeledel.
- Nagy a baj? - Elég nagy. - Nincs vakabb annál, mint aki nem akar látni.
Nyissa ki a szemét! Hadd hulljon el a férgese!
Hisz minden meg van írva!
Jelenések, idéznék belőle!
"És a templomot megtöltötte a füst,
Isten dicsőségét és végtelen hatalmát hirdetve.
Senki sem léphet a templomba,
míg a hét angyal fel nem törte a hét pecsétet!"
Mit akar ezzel? Miről prédikál?
Hogy oda kell állnunk a Teremtőnk elé.
Frászt, nem állok én sehova!
Hölgyem, az ön nyelvét középen kéne megkötni,
- hogy mindkét oldalon csapkodhasson! - Nem, eljött az idők végezete!
- Nem lángokban, hanem ködben. - Higgadj le, Jim, nyugi! - Hagyjál!
Mi lenne, ha az ánusza állna a negyvennégyes bakancsom orra elé?
Hé! Erre semmi szükség!
Myron, kérem, bírja jobb belátásra!
A lelkét próbálom megmenteni, maga idióta.
- Ne félj tőle! Nyugi. - A kétkedők örökké kétkednek.
- Ne, bocsánat, elnézést! - A rettentő szörnyek vitték el szegény fiút.
A köd rémségei. Kételkednek?
Maga is?
Hát menjenek! Menjenek, és köszöntsék őket!
Ebből elég!
- Az Istenért! - Abba kell hagynia, a gyerekek félnek.
Van is rá okuk.
Az ő gyönyörű, tiszta kis elméjük is
megzavarták a hazugságok.
Szócséplés, a modern Isten dicsőítése.
Vagy tagadása. Egy Isten létezik.
Az izraeliták Istene, és ő kegyetlen és bosszúálló is,
és túl hosszú időn át gúnyoltuk ki,
és most követeli, hogy vérrel kárpótoljuk.
Itt az idő, hogy elhatározzák magukat,
állást foglaljanak. A Megváltott, a letaszított,
olvassák a Könyvet, szinte kiált, hogy megmagyarázzák!
- Vér! - Mi van?
Vér. A kis Normy volt az első, és most az Úr a többieket szólítja.
A számla lejárt. Fizetni kell.
Ahogy Ábrahám akarta feláldozni egyetlen fiát,
- hogy bizonyítsa szeretetét az Isten... - Elég!
Egy újabb adósság jele. Újabb csepp a pohárban.
Hát ez jó, én nem verhetem pofán, de maga megteheti.
Elnézést kérek mindenkitől,
de a hölgy próféciái egy kissé régimódiaknak tűnnek.
Eljön magáért.
Talán még ma, napszálltakor.
Ma jönnek el, és elvisznek valakit.
Mérget vehet rá! Ha megteszik, zokogni fognak Istennek.
Rimánkodnak majd Carmody mamának, hogy mutasson utat.
Meglehet. De addig is, ha nem fogja be, a szájára tapasztom a szalagot.
Próbálja csak meg, Ollie Weeks, és a szajha is.
Ha még egyszer megütsz, ha merészelsz,
térden állva könyörögsz még a vég előtt.
Akik nem helyiek, talán nem tudják, hogy Mrs. Carmodyról közismert,
- hogy egy kissé bizonytalan. - Az anyját! Sose gondoltam volna!
Hali.
Mi van, öcsi?
Miért nem jönnek el értünk? A katonák, tankokkal.
- Hívjátok fel őket! - Nincs térerő.
- Rádión se lehetne? - Szia, bajnok, mi újság?
Mentsenek meg a barátaik!
- Ők is örülnének, de ők is itt rekedtek. - De...
Srácok, ott tudnának segíteni.
Máris. Osztag, gyülekező!
- Jól vagy? - Ott az ijesztő néni.
Tudod, a frászt hozza rám. De tudod, mi van?
Lehet, hogy ő is fél.
Mit szólsz?
Mi van anyuval?
Billy...
- Sajnálom, hogy néha rossz voltam vele. - Ó, jaj!
Anyukád szeret, nagyon szeret. Semmi baja.
Megígérem, mindent megteszek, amit lehet, hogy visszajussunk hozzá.
- Rendben? - Rendben.
- Jó? - Jó.
Esetleg használhatjuk a...
...begyújtó folyadékot, hogy legyen fáklyánk.
És vannak kések, meg éles szerszámok.
Lehet, hogy hülye a kérdés, Bud, de nincs véletlenül fegyveretek?
Itt? Nincs. Ugyan, ez... itt nem Los Angeles.
A kocsimban van egy vadászpuska.
- Ha akarja, kimegyek érte. - Ajjaj, nem hinném, hogy jó ötlet lenne.
Várjon!
Ez a pisztoly a férjem ötlete volt.
Gyakorta megy el üzleti útra. Nincs is megtöltve.
Skuló nélkül nem sok hasznát vesszük.
Lőtt már vele?
Egyszer jártam egy lőtéren. Párszor célba találtam.
Szóval van stukker. Tud valaki lőni vele? Jól, úgy értem.
Tudok.
Te?
Ollie... Ugyan...
Hajdanán célba lőttem. Még állami bajnok is voltam.
- Meghibbant, ha kimerészkedik. Állj! - Ne álljon elém! Engedjenek át!
- Előbb meg kéne fontolni. - Megtettük, és meghoztuk a döntést. Elmegyünk.
Hé, Mr. Mackey készít néhány csirkét a grillezőn.
- Mi lenne, ha leülnénk... - Hagyjuk tovább beszélni?
Annyi pert láttam, hogy nem ver át.
- Már így is fél tucat emberemet megszédítette. - Emberét?
Miféle beszéd ez? Mind emberek, és kész.
Kérhetek egy kis figyelmet?
Nyilván bizonyos fajta katasztrófában sodródtunk.
Nem tudom, hogy természetes vagy emberkéz műve, de az biztos,
hogy nem természetfölötti,
vagy bibliai. Nem akarom megbántani Mrs. Carmodyt,
de nekünk kell megkeresnünk a menekülés módját. Kimegyünk.
- Brent, nézze... - Befejeztem a szócséplést. - Tudom.
Csak egy szívességet kérek.
A derekára kötné?
- Minek? - Hogy tudjuk, hány száz méternyit haladt.
Felkötöm.
Ki akar menni velük?
Én? Nem, kösz. Szerintem a pasasnak zabszem nőtt a seggébe.
Még megöl valakit.
Viszont hasznát vennénk a puskájának.
És láttam, hol áll a kocsija.
Piros furgon, ugye? Ajtó hátul?
Magában aztán van kurázsi!
A töltények a kesztyűtartóban, hozza ide!
Jól van. Csak elég hosszúra engedjék! Ha megszorul, elvágom.
- Csak hogy megértse. - Jó.
Biztos nem tudom lebeszélni róla?
David, nincs ott semmi. Csakis a köd.
Mi van, ha téved?
Akkor, azt hiszem,
végre joggal nevethet... rajtam.
Küldünk segítséget.
Elpusztulnak. Mindenki.
Hé, Bibliás csaj! Én is hiszek Istenben.
Csak nem hinném, hogy olyan vérszomjas gazember, akinek ön tartja.
Maga az Ördögre gondol. Ha meglátja, csevegjen el vele!
Na induljunk! Irány a központ!
Csak lazán!
Csak szépen, lassan!
Nézzék!
Beindult.
Szépen halad.
Vigyázat!
Húzzák!
Leszakad a karom!
Húzzák!
- Úristen! - Húzzák! Vissza, vissza, vissza!
Úristen!
Jézusom!
- Úristen! - Jézusom!
Nem lehet igaz!
Jézusom!
- Jézusom! - Vágják el!
Zárják be!
Most már elhiszi?
Hisznek már benne?
Kábé félórányi maradt.
Hogy boldogulnak a lámpákkal?
Jól összehuzaloztuk.
Ja, nézze meg!
Jól van, jól van, spórolni kell! Az akku nincs totál feltöltve.
- Ha ég a lámpa, gyorsan kimerül. - Mennyire? - Öt perc, talán tíz.
- Legfeljebb. - Ezek szerint csak vészhelyzetben,
ha valami betörne.
- Jesszus, majd a frászt hozod rám! - Sally, nagyon sajnálom...
Csak köszönni jöttem, és megnézni, hogy vagy.
- Szia... - Szia.
Rosszul. Na és te?
A család miatt emésztem magam.
Tudod, ott laknak a Shorham Roadon, ami még öt percre sincs innen.
És a tieid?
Ők pont nincsenek a városban. Elutaztak a nagynénémhez, szóval...
Szerencse. Nem esett bajuk.
Remélem.
És mikor hajóztok be?
Pár hét múlva.
Félsz, hogy oda kell menned?
Igen.
Figyelj!
Miért nem randiztunk?
A gimiben flörtöltünk, tudom, hogy tetszettem.
Hogyhogy nem?
Mert egy vadbarom vagyok.
Francba, ne haragudj!
Dehogy, én csak... nem akarom, hogy így kerüljön rá sor, tudod?
Egy munkahelyi öltözőben.
Azért maradhatunk egy kicsit?
Csak így, csak te meg én?
Égnek a lámpák a parkolóban.
Az időzítő. Egy másik rendszeren lehet.
Talán valahogy rá tudnánk csatlakozni. Lenne elektromosság.
Ahhoz ki kéne menni.
- Úristen! Billy, gyere ide! - Maradjon hátul!
Nézd!
Jesszusom!
Ez mind bogár?
Még sose láttam ilyet.
A füstből jönnek elő. Sáskák áradnak a Földre,
és hatalmat kölcsönöztek nékik.
Mintha még a Föld skorpióiban is lenne erő.
Nahát! Nézzék a fullánkokat!
Édes Istenem!
Szűz Mária!
Vigyük ezeket hátulra!
Lehet, hogy a fény vonzza őket.
- Vigyázz, vigyázz, utat! - Kioltani a fényt!
Vigyázz, vigyázz!
Gyerünk, félre az útból!
Aztán megszólalt egy hang a templomból,
és így szól a hét angyalhoz:
Eredjetek, és vigyétek el az Úr haragjának villámait le, a Földre!
Ollie! Az üveg megadja magát!
- Francba! - Jesszusom, felkapcsolták a lámpákat!
- Jim, Myron! Kapcsolják ki! - Tüzet! Gyerünk, gyújtsák meg!
Gyerünk, gyerünk!
Sally, vigyázz!
Ne! Ne!
Sally, hadd nézzem, kicsim, hadd nézzem meg!
Nem lesz semmi baj! Nyugodj meg, kicsim, nincs baj!
Nem lesz semmi baj, csak nyugodj meg!
Valaki gyújtsa meg helyettem!
Semmi baj. Jól van, jól van, nem lesz semmi baj!
Ne, ne, ne, ne!
- Nem bír... - Mi baja lehet? - Ne, ne add fel, gyerünk, lélegezz!
Rohadt gyerekbiztos szemétládák!
Lőjék le! Lőjenek!
Akkor betörne az ablak!
Jesszus! Úristen!
Siessen!
Vigyázz!
- Ollie, kapcsoljam fel a lámpákat? - Jó lesz így!
Te jó ég!
Csináljanak fáklyát! Tartsuk távol őket!
- Gyerünk! - Sally! Sally!
Hol vannak itt a tűzoltókészülékek?
Gyerünk! Gyerünk! Gyerünk!
Fáklyákat! Fáklyákat a kirakatba! Siessenek!
Jó, jó, terítsék rá!
Az életem...
Az életem a tiéd. Terád bízom magam.
- Ne! - Apu! Apu!
- Ne! Kérlek! Billy! - Apa! Apa! - Billy! Ne!
Billy!
Apu!
- Apu! - Kérlek!
Gyorsan, igyekezzenek!
Hozzanak ragszalagot! Mozgás!
Itt vagyok. Itt vagyok, nem kell félned.
Hozzátok a takarókat!
Annyira fáj! Könyörgöm! Kérlek, annyira fáj!
- Iszonyúan fáj! - Siessenek! Megvan már?
Megvannak? Mindet elkaptuk?
Igaza volt. Megmondta, hogy ez lesz a vége.
Megmondta, hogy éjjel eljönnek.
Mondta, hogy lesznek halottak.
Anyu!
Semmi baj. Semmi baj, ez csak álom volt.
Csak egy rossz álom.
Anyut akarom.
Tudom. Tudom, ez csak természetes.
Hadd menjek haza!
Most aludj! Reggelre minden jobb lesz.
Bírja magát.
Utálom, hogy hazudnom kell neki.
- Van gyereke? - Nincs.
Mindig szerettem volna, de nem működtek a dolgok.
Most úgy vélem, talán így volt a legjobb.
Ma este láttam, hogy olyan lények repülnek be ide, amik nem léteznek.
Arra gondolok, gumiszobában fogok felébredni.
Ezzel nincs egyedül. Egy cipőben járunk.
És még nincs vége, ugye?
David, baj van. Joe rosszabbul lett.
Joe...
Hogy bírod, haver?
David, te vagy az?
Igen, hogy vagy?
Rosszul. Rosszul van.
Nem tudtam, hogy így fog fájni.
Ha nem tudtok segíteni, vessünk véget neki, oké?
Ollie-nál ott van a fegyver.
- Igaz? - Nem. Soha!
Nem szúrhattok ki így velem, mikor így kivagyok.
- Megteszem, csak ide a pisztollyal! - Könyörgöm!
Figyelj! Még nem tartunk ott, érted? Figyelj ide!
Nézd. Kitalálunk valamit.
Csak bírd ki még egy kicsit, oké? Az menni fog?
Mindjárt visszajövök.
Hattie! Kimegyek a mosdóba, vigyázna Billyre?
Hattie!
Lát valamit?
- Nem. Négy körül az utolsó bogár is elhúzott. - Fiúk!
Már pirkad. Mi a terve?
Baj van. Ha Joe nem kap antibiotikumot, a fertőzés megöli.
És fájdalomcsillapító is kéne.
Itt nem találunk más, csak szeszt és aszpirint.
Arra gondolsz, hogy átmentek a patikába?
Irene Reppler szerint ott van Silvadin, amit égési sebekre használnak.
- Tudja, hol tartják. - Várjunk csak!
Nem gondolod komolyan, hogy átmentek?
Ennél többet is gondolok. Ki kell jutnunk innen.
- Mármint véglegesen. - Miért? Van még harapnivaló.
Mi van, ha valamelyik állat úgy dönt, hogy betöri a kirakatot?
A nagyokról beszélek, mint amelyik Normot is megölte.
Igen, és a lángoló fáklyák ötlete nem vált be valami jól,
majdnem leégett az egész üzlet.
Vége van.
Ide!
Csak szépen, szelíden! Szépen, urak!
Egy, két, hár!
Nem tudom, mióta heverhet ott így,
mellettünk fekve... Azt hittem, alszik.
Van egy terepjáróm. Itt áll.
El... akar menni?
Előbb átmegyünk a patikába, mert gyógyszer kell a sérülteknek.
Ha nem megyünk, Joe Eagleton meghal, és azt nem hagyhatjuk.
De azután... Nézzék, a terepjáróm nyolc embert bír el.
Hajtsunk keletre, amíg van benzin, hátha kikerüljük a ködöt.
Ennyi? Ez a terv?
- Ennyire telik. - Nem mondja komolyan? Azután, ami Nortonékkal történt?
Nem, nem, nem, Amanda, nézze!
Norton hetven méterre jutott az üzletből.
Láttuk a kötélen, meddig mentek. A kocsim fele olyan messze se parkol.
De meglehet, hogy terjed a köd. Lehet, hogy az egész partot elérte.
Lehet, hogy az egész világot beteríti, de attól mi még itt patkolunk el.
Nem igaz?
Egyetlen pisztolyunk van, és hány töltényünk?
- Csak tíz maradt. - Tíz? Jézusom!
Oké. Tíz darab.
Megmondjam, miért kell elmenni?
Megvan az indok:
Ő, Mrs. Carmody. Ő a mi saját prófétánk.
Menjünk, mielőtt savat itat mindenkivel!
Igaz. Ha kiakadnak, bálványozni fogják.
Nem, nem veszem be, látszik, hogy nem komplett.
- Jó, néhány ember talán, de... - Nem, eddig négyen vannak.
Most is prédikál, délre lesz újabb négy.
Holnap estére, ha megjönnek a lények,
övé az egész gyülekezet, aztán tépelődhetünk rajta,
vajon kit fog majd feláldozni a jó ügy érdekében.
Magát, Amanda? A fiamat?
Így igaz.
Nem sok hitet fektet az emberiségbe.
- Kábé fikarcnyit se. - Ezt nem fogadom el. Az emberek alapjában jók, rendesek.
Jesszus, ez egy civilizált társadalom.
Az, amíg működnek a masinák, és hívhatja a mentőt,
de ha ezek mind tönkre mennek,
az ember a sötétbe kerül, amikor halálra rémíti őket,
nincs többé szabály.
- Kiderül, hogy milyen primitívek. - Ha eléggé megijeszti az embereket,
szinte bármire rá veheti őket.
Mindig ahhoz fordulnak, aki megoldást kínál számukra, vagy akármi.
Ollie, kérem. Támogasson!
Bár tehetném! Mint faj, nem vagyunk épelméjűek.
Ha kettőnél többen vagyunk, már pártot alakítunk,
és indokot keresünk a gyilkolásra.
Pont erre való a vallás meg a politika.
Jesszus, ez így téves.
Ez ügyben még korai döntést hoznunk. Van fontosabb.
A patika. Az lesz a próba. Oké?
Semmi baj, kincsem. Majd hozok neked képregényeket.
Nem kell képregény. Csak ne menj sehová!
Nem maradok el soká. Itt van a szomszédban.
Hé, nem lesz bajod.
Apa, apa, olyan izék vannak odakinn.
Izék...
Igen. De nappal sokkal kevesebben vannak.
Várnak. Várnak a ködben, ahol nem látszanak,
és ha már nem tudtok visszajönni, jönnek és felfalnak.
Apa, ne menj el!
Visszajövök.
Figyelj rám! Ígérem. Visszajövök és hazaviszlek.
- Rendben? - Persze.
Mi ketten... Hazamegyünk.
Ha bármi történik, bármi a világon, fusson!
Azonnal jöjjön vissza a fia kedvéért!
Ha bármi bajom esne, viselje gondját, kérem,
ahogy csak tudja, ameddig tudja.
Magáé a terepjáró.
Juttassa ki innen! Csak hajtson és kész!
Jól van... Gyere ide hozzám!
Hová akar menni, Mr. David Drayton?
Mindent elkövetne, hogy árva legyen a fia?
Az én fiamhoz nincs semmi köze.
Figyelem!
Átmegyünk a patikába! Hozunk némi ellátmányt.
Lehet, hogy ott is vannak csapdába esett, vagy sebesült emberek.
Hé, figyeljenek rám!
Nem vállalunk semmiféle kockázatot, ha baj adódna,
azonnal visszajövünk a szupermarketbe.
És nyakunkra hozzák a Pokol minden ördögét, kösz szépen!
Igaza van. Észrevesznek minket. Ide jönnek...
Miért nem tudnak megmaradni a fenekükön?
Hölgyem, elégedett a helyzetével?
Megállítana? Akkor mondja meg Bobbynak, miért nem hozunk gyógyszert,
- ami megmenthetné a bátyját! - Én átmegyek...
...akkor is, ha nem jön más. - Meghal odakinn, fiam.
Ha kilép az üzletből, szétszaggatják.
Aztán a maga fennhéjázása veszélybe sodor bennünket.
Igen, visszajönnek értünk, ahogy a hölgy mondotta.
- Azt akarják, hogy ez történjen? - Nem! Nem! Dehogy! - Nem! Nem!
Épp ez az a fajta gőg, ami ránk szabadította az Úr haragját.
Ez az a büszkeség és pökhendiség...
Pofa be, te nyomorult ribanc!
- Te vén szuka! - Ne, ne, ne, ne, ne!
Nyugalom! Hagyják abba!
Nagyon helyes, ha megkövezzük azokat, akik az agyunkra mennek!
Akárcsak a Bibliában, igaz? És bőven van még borsó.
David, kérem, ha mennek, itt az idő.
És a hadsereg? A katonák nem segítenek?
Megyek.
Jim Grondin, én voltam a tanítónőd.
Igen, és Paulin nővéremnek is.
Mindig alulteljesítettek. Csak maga után!
Igenis. Francba!
- Ennyi? Ennyien vagyunk? Ennyien mennének? - Igen.
Jól van. Egyesével.
Egyenként, értik? Jussunk a végére!
Mozgás!
Gyerünk, gyerünk! Rajta!
Maradjunk együtt!
- Nyugi! Ne lökdössön! - Kérem, ne lökjük fel egymást!
- Az ajtót! - Nem teheti! - Mrs. Carmody, ez nem segít!
- Frászt se érdekel! - Fogja be a pofáját! - Maga fogja be!
Nem kell a lámpa.
Franc! Tárva-nyitva hagyták az ajtót.
Bejutott valami?
Vigyük el, ami kell, és tűnjünk innen!
Jó, ez tetszik.
A gyógyszert a folyosó végén tartják, a kisszekrényben.
Jesszus!
- Ezt inkább ne tegye! - Bocsi! Bocsi. - A fenébe...
- Hol van a Silvadin? - Arra van, David mögött,
a frigóban. Nézze meg!
Silvadin! Megvan!
- Remek. - Ollie, mit szeretne?
- Penicillint. - Helyes. - Erős antibiotikumokat. - Jó.
Olyasmit, mint a Vicodin, vagy az Oxicontin.
Oxicontin. Ez...
Hidro-klorid?
Penicillin.
- Fiúk! - Mi van?
Gyorsabban! Hallok valamit.
- Ide! - Mi az?
Valami kurva furcsa.
Jesszus! Jézusom!
Nem! Nem.
- Á, ne! - Kurva élet!
- Nézzék, ott is van egy! - Istenem!
Nem, nem, nem! Ó, nem, nem!
Figyelem! Nyomban tűnjünk el innen!
Te jó Isten!
- Basszus, basszus, basszus! - Bocsánat. Elnézést.
- Segítsen! - Segítsen valaki!
Tartson ki!
A kurva életbe! Ez a szar nem jön le róla!
Jesszus, gyakorlatilag az oszlophoz ragadt!
A mi hibánk volt. Minden a mi hibánk volt.
Ez tényleg beszorult.
Jaj, már érzem őket! Érzem őket!
Te jó Isten! Jézusom!
Úristen!
Hogy bassz...
Ne!
Ott is egy!
Ott is van egy! Lőjön!
- Jaj nekem! - Ollie! Ott is látok egyet! Ollie, ott!
Ott! Ott!
Lőjön! Lőjön!
Basszus!
- Lődd szét! - Itt is van egy!
Jól van, nyugodj meg! Hordágyat kell csinálnunk!
Jól van, nem lesz semmi baj! Nyugalom! Fogjátok le!
- Gyerünk, kinél van egy öv? Egy öv... Kinél van öv? - Nálam van!
Fogják le!
- Jól van. - Jól van, fogom!
Tartsa! Ne engedje el!
Nézze! Nézze!
Menjünk innét!
Húzzunk el!
Gyerünk, kifelé innen! Gyorsan!
Gyerünk, gyerünk, gyerünk, gyerünk, gyerünk!
Vigyázzon!
Jól van, gyerünk, siessenek! Gyorsan!
Mozgás!
Azt nézzék meg!
Ollie! Ollie!
Rajta! Ölje meg!
- Mocsok... - Jaj, ne, meghalt, meghalt!
- Gyerünk innen! - Hagyja ott, és siessen!
Jöjjön, jöjjön, jöjjön!
Jöjjön, ő már halott! Jöjjön!
Nyissa ki az ajtót! Nyissátok ki a ajtót!
Hol van Bobby? Hol van Bobby? Hol van Mike?
- Apa! - Gyerünk, gyorsan, jöjjenek! Siessen!
Mi történt?
Meghaltak! Mind meghaltak!
Jézusom!
Végük van! Mind halottak!
...vezekelni, mert ím láttuk már, hogy a Földet ellepik a férgek és a csúszómászók.
Láttuk, ahogy a Föld kiokádja magából az ajkain át a közönségességet
és a profanitást, aztán életre kelti a rémálmainkat,
és ahogy a gonosz átveszi az uralmat a Föld minden létező
- és soha nem létezett teremtménye fölött. - Meddig aludtam? - Egész nap.
Csak ide támolygott, ledőlt és elaludt.
Ó, ez inkább ájulás volt! Totál kikapcsoltam.
Bocsánat.
Vezekelnünk kell!
Hogy van Joe?
Nos, belehalt a sebeibe, míg maga aludt.
Későn jöttünk.
Azt hittem, csak álmodom a hangját.
Hallja. Mindenkit feltüzel.
Az a szegény lány meghalt!
A fiú ott hátul pedig megégett!
Elhiteti velük, hogy ő egy látnok. Hogy az Úr üzen neki.
Érthető. Végtelen szóáradat. Akárcsak Castro beszédei.
Ím, ő az én hívemmé szegődött.
Ollie azt mondja, hogy maga el akar menni. Én is.
Nem. Sajnálom. Maga is látta, mi történt Bobbyval, Mike-kal, és...
Nem vállalhatom érte a felelősséget.
Át kellene gondolnia.
Mi tartja féken a gonoszt? Mi vet láncot a nyakába?
Mi tartja távol őket? A szikla nem menedék.
A fák nem nyújtanak menedéket! Mi segíthet rajtunk? Hadd halljam!
- Csak a vezeklés! - Miről van szó?
- A vezeklésről! - Vezeklésről! - Halljam, miről van szó! - A vezeklésről!
Íme a Szezám utca. A mára rendelt szó a vezeklés.
Halleluja! Halleluja!
Kicsit megzakkant a srác a patikától.
Mintha eltűnt volna az agya, végleg.
Még csak két nap telt el. Még csak két nap.
Nem töltöm itt az életem hátralevő részét.
Össze tudok szedni titokban némi ennivalót,
és el tudom rejteni az egyik kassza mögött az ajtónál.
A maga ötlete volt. A kocsija. Döntsön maga!
Inkább halok meg kinn, mint itt rostokolva.
Jól beszélt, igen, jól mondta!
Ezért állnak Isten trónja előtt...
Meg kell tudnunk, mivel állunk szemben.
Meg kell tudnunk, hogy mi ez a köd. A katonák talán tudják.
- Mi köze ennek a katonákhoz? - Mit is mondott a csendőr a patikában?
David, az se biztos, hogy hallottam beszélni,
eszelős egy helyzet volt.
Azt mondta, hogy ő sajnálja. Nem ezt a szót használta, hogy sajnálja?
- De igen azt mondta, ők tehetnek róla. - Így igaz. - Mire célzott ezzel?
Ezt kell kiderítenünk.
Irene, maradjon Billy mellett!
És a hetedik angyal kiöntötte a csészéjét a levegőbe.
Erre az égi templomból, a trónusról egy harsány hang felkiáltott.
Végbement! Végbement! Lett villámlás, és égzengés,
és mennydörgés és akkora földrengés támadt,
amilyen még nem volt, mióta ember él a Földön.
- Mi van? - A többiek?
- Gőzöm sincs. - Itt elég nehéz elveszni.
Gőzöm sincs, hol lehetnek.
Ügyelnem kéne?
- Mit akarnak itt? - Mennyit tud a ködről?
Nem tudok semmit, semmi közöm sincs hozzá.
A csendőr nem ezt mondta, mielőtt pókok bújtak volna ki a bőre alól.
Nincsenek benn. A raktáron kívül mindenhol kerestük őket.
És itt van maga, ma meglátta Isten fényes orcáját, igaz?
- Halljuk! - Halleluja! - Itt egy vénember, aki látott! Igen, ő látta!
Meg akarom menteni magukat, magukkal akarok menetelni,
míg végül a Teremtő ítéletet nem mond fölöttünk!
Morales? Donaldson?
Fiúk!
Máshol biztos nem lehetnek.
- Nézze! - Mégse válhattak köddé.
Nézze, mondtam, hogy nem tudok róluk, értse meg, és nem tudom, hogy hol...
Biztos, hogy nem ők tették. Akkor szóltak volna, én csak...
Miután közöltem, mit mondott a csendőr,
megesküdtek, hogy megteszik,
de én nem hittem volna, hogy tényleg, Jézusom!
A Nyílhegy-terv miatt van minden, nem igaz?
Ez a köd! Mi is ez valójában? Katonai elbaszás?
Mivel szórakoztak már megint?
Most elkaptunk, te szánalmas szemétláda! Befelé!
Ők voltak! Ők juttattak minket ide!
Ők voltak! Ők hozták ránk a végső rettenetet!
Az a két tahó, akikkel végig pusmogott,
felakasztották magukat, mert tudták! Egész végig tudtak róla!
- Nem igaz, fogalma sincs, mit beszél... - Térdre, rohadék!
- Álljon le! - Mit művel? - Hagyja abba! - Ők is hallották, ugye? Nem igaz?
A Nyílhegy-tervezetről a titkos szarról a hegyekben...
Ez hozta ránk a Végzetet. Ez hozta ránk Isten ítéletét!
Jessup közlegény...
Nézzék, nem én csináltam.
- Én csak... ott állomásoztam, nem vagyok felelős... - Baromság!
A francba, én itt születtem! A legtöbben ismernek engem...
Maga! Elég volt a gyáva nyavalygásból, vagy kivágom azt a villás nyelvét!
És most beszéljen végre!
- Halljuk! - Jó, jó, rendben, jól van...
- Rebesgették... - De mit? - Hát, mindenfélét rebesgettek. - Tényleg?
Például, hogy ők arra... gondoltak, hogy vannak más dimenziók.
Tudja, másik világok... körülöttünk,
és hogy szerettek volna tenni egy próbát, hogy legyen... egy átjáró,
hogy azon keresztül lássák, mi van a túloldalon.
Talán az átjáróján jutottak el ide. Nemde?
- Nem az én hibám! A tudósoké! - Ó, a tudósok! - Igen, a tudósok!
Bizonyára véletlenül vájták ezt a lyukat, és a másik világ a miénkre ömlött.
Ezt mondta Donaldson, mielőtt megölte volna magát,
de én a felét se értettem az egésznek.
Nem az én hibám!
Ez nem az ő hibája!
Nem, nem, nem, nem,
itt soha semmi nem az emberek hibája.
És ő, ő most is tagadja.
Pedig egyértelmű a vétke ennek a Júdásnak a ködben.
- Júdás! - Jesszus!
Maga! Maga!
Még most se értette meg?
Nem érti meg, hogy minket azért büntetnek,
mivel mi szembe szegültünk az Úr akaratával.
Mert szembe szegültünk a legősibb parancsok mindegyikével!
Járkálunk a Holdon! Igen! Igen!
Vagy... atomokat választunk szét!
Vagy, vagy sejteket szedünk szét! Vagy ott az abortusz!
- Megszegjük a parancsolatokat! - Mert megsemmisítjük az élet titkait,
amihez csak a Mennyben lakó Úrnak lenne joga.
- Igen, igaza van! Úgy van! - Ámen!
- Igen, tudom, hogy ez igaz! - Kérem!
De most minket ér el a büntetésünk, beköszöntött íme, az ítélet órája!
Mint látják, a Pokol ördögeit szabadon engedték,
és a Fenevadak Ura uralkodik!
- Ez miatta van! Igen, miatta van! - Nem! Nem, nem az én hibám!
Az ő hibájuk, ők tették! Ők köpték szemen a Magasságost!
- Nem! Nem! - Álljunk bosszút rajta! - Kapd el! - Fogjátok le!
- Ne eresszétek el! - David, ne! Kérem! - Ne!
Álljatok bosszút rajta!
Hé! Hé! Jézusom!
Ne!
- Ne! - Végezz vele!
Ezt érdemelte!
Vessük őt a fenevadak elé!
Vezeklésből!
Hadd érezzék a szörnyetegek a vére szagát!
- Igen! Vessük eléjük! - Vessük eléjük! - Ne!
Hé! Állj! Ne, várjanak!
Kérem!
A fenevad ma éjjel békén hagy bennünket.
Holnap? Ki kell várnunk, hogy mit hoz a holnap.
Apu? Apu!
Sajnálom, hogy itt hagytalak.
Soha többé nem hagylak el.
Ígéred? A szavadat adod rá, hogy nem hagysz el soha?
Tegyél olyan ígéretet, amit sose szegsz meg!
Mi az?
Ígérd meg, hogy nem leszek a szörnyeké!
Soha! Bármi történik.
Ígérem.
Szeretlek, apa.
Én is téged. Mindennél jobban.
Pirkad.
Hé, öcsi! Nincs kedved hazamenni? Gyerünk!
Oké, letettem a kaját a kettes kasszánál, öt zacskó, kifelé menet mind felvehetjük.
Jól van.
A kocsim a parkoló túlsó végében áll, középső sor.
Aki előbb odaér, nyissa ki az ajtókat!
És minél gyorsabban be kell szállnunk, oké? Nyomás!
Már ételt is lopnak?
Elmegyünk, Mrs. Carmody. Kérem, engedjen át!
Nem mehetnek. Nem engedem.
- Nem engedi? - Mivel Isten ellen való.
Még nem értették meg?
Nem adtam-e bizonyítékát újra és újra és újra?
Nem mutattam-e meg, hogy én vagyok a szócsöve?
Mi a baj magukkal?
Nem hisznek Istenben?
Nem vitázunk magával. Csak azt kérjük, amit a többiek.
Hallották!
Nem ők voltak vajon, akik ezt hozták reánk?
Ők, igen, nem hajlandók az Úr elé leborulni,
és mégis jogot kérnek.
Vétkesek és gőgösek... Igen, gőgösek, fennhéjázóak!
Gúnyolnak minket, gúnyolják az Istenünket, a hitünket,
az értékeinket! Azt, ahogyan mi élünk!
Kigúnyolják a mi alázatunkat, és hogy féljük Istent.
A fejünkre hugyoznak, és kacagnak!
Belőlük kell a vér, az emberi áldozat, amely megvált.
Tőlük vesszük...
...a vért a vezekléshez. - Jöjjenek!
Jöjjenek! Csak próbálják meg!
- Gyerünk! - Kapjuk el őket!
- Az a fiú kell nekünk! - Tűnés innen! - Az a fiú kell nekünk! Adják át nekünk!
- Tűnés innen! - A fiút!
A fiút! A fiút kell elkapni! Elfogni!
Hagyjon!
És a szajhát is. Kell nekünk! Fogjátok el!
Öld meg! Öld meg őket!
Vissza, vissza!
Megöltem.
Köszönöm, Ollie.
Gyerünk! El az útból a fagyasztógéppel! Kérem!
- Gyerünk! - Maguk ölték meg! - Apa! - Maguk gyilkolták meg!
Nem akartam lőni, de nem volt más megoldás.
Ezért is köszöntem meg.
Igen. Akkor hát... gyerünk!
- Gyerünk, Myron! - Mozgás! Mennünk kell! - A bokám!
Oké, gyerünk tovább!
- Hol vannak? - Bud? Myron? - Ambrose!
- Azt hiszem, eltört a bokám. - Csessze meg, gyerünk!
- Igyekeznünk kell! - Jesszus! - Mennünk kell, gyerünk!
Eltévedtek.
- Jézusom! - Ollie! Ollie!
Jesszus!
Gyerünk, gyerünk!
Merre lehetnek?
Ott vannak még? Látnak minket?
Kérem, kérem, nyissák ki!
Nem indulunk?
- Ne! Ne! Ne! - De...
- Apa. Apa, ne! - David? David, ne!
- David! - Apa! - Vissza a kocsiba! - Apa! - David!
Ne! Jézusom!
- Mennünk kell! - Igen...
Mondtam, hogy megcsinálom...
...a kitörött ablakot...
A fa...
...a nagyapám fája volt.
Sajnálom, David, annyira sajnálom!
Lássuk,
hogy a benzinünk... mekkora útra elég.
Kikerülhetünk a ködből.
Hát, mi legalább megpróbáltuk.
Senki se vonhat kérdőre.
Nem. Azt senki sem teheti.
Hát, ez csak...
...négy...
...töltény.
De öten vagyunk.
Kitalálok valamit.
Na gyertek!
Gyertek már! Mire vártok?
Gyertek! Gyertek! Gyertek!
Gyerünk, gyerünk! Gyertek, gyertek!
Jézusom! Úristen!
forgatókönyvet írta és rendezte:
Stephen King novellája alapján
fényképezte:
vágó:
zene:
főszerepben:
Forgalmazza a Budapest Film Kft.